VOLYM FEM "REDEMPTION"
Min bror Joseph och jag har haft två familjer. Den första...
Låt säga att den inte fungerade så bra.
Men med åren skapade vi oss en ny.
Det var till den här familjen, er alla, som mitt hjärta tillhörde.
Ni förstår...
En familj var nåt som Joseph och jag behövde.
Den erbjöd oss skydd från världen utanför.
En värld som inte förstod eller uppskattade det som utmärkte oss.
Det finns fler som oss där ute.
I skuggorna...i ljuset.
Alla kämpar de i en värld som inte accepterar dem för vad de är.
De, likt oss, är välsignade. Begåvade med extraordinära förmågor.
De försöker hitta sin plats i en vanlig värld.
Hemsökta av sitt förflutna.
Av de som vill skada dem, och förhindra deras öde.
Alla förtjänar en chans att vara den de verkligen är. Men till vilket pris?
Till vilken meningen?
På det här stället... erbjuder vi en räddning.
Vi erbjuder hopp, vi erbjuder befrielse.
Och en efter en kommer de... till vår sida.
Till vår familj. Och de kommer att hitta vägen hem.
Alla som har samlats står starka.
Alla som har samlats står...förenade.
Det är dags att vi hittar vägen hem igen.
Hitta vägen hem, broder.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator, memnock, FRiEND och St1gge
www.SweSUB.nu - För bättre texter
- Du måste vara min nya rumskamrat. - Jag antar det. Jag heter Claire.
Jag heter Annie. Trevligt att träffas.
Om skolan hade gett ut mer information, hade jag lagt till dig på Facebook.
Jag brukar kryssa i anonymitetsrutan.
Det gjorde jag också på min "A.P. Classmates"-profil.
- Är du medlem på Apclassmates.com? - Nej, jag tar inga såna lektioner.
Jag fick ingen examen.
- Inte för att jag hoppade av eller så. - Kom du in här utan examen?
Vad gör dina föräldrar?
Min mamma föder upp tävlingshundar...
- ...och pappa arbetar för regeringen. - Så det var därför du kom in.
Nej, jag har bara bra betyg.
Då ska du nog gå på lektionerna om linjär algebra idag.
Intagningsprovet är idag kl. 13.00. Kommer du med där så rullar det på sen.
- Vad har du för framtidsplaner? - Inga direkt, det är därför jag är här.
Man måste ha framtidsplaner.
- Du måste ha en karta över framtiden. - Har du en karta över framtiden?
Jag kallar den här för "kursriktning".
Det här är jag om tre år, med en ärofull examen i politisk vetenskap.
Om åtta år är jag justitieminister...
...och om tolv år är jag den yngsta guvernören i USA's historia.
Det där var genomtänkt.
Är det inte dags att du skippar leksakerna och börjar fundera på det här?
Nöj dig inte med det här.
Om du vill, kan jag hjälpa dig att göra en egen "kursriktning".
Det låter jättebra.
"RING EN HJÄLTE!"
- Ännu inga samtal? - När som helst nu. Nån måste ringa.
Inse det, Hiro. Det är ingen som förstår "Ring Hiro".
Det är klart att de gör. Vi hjälper folk med vad som helst.
Min affärsidé säger att vi inte kan misslyckas.
Stapeldiagram ljuger inte.
- Vad är det där? - Ingenting.
- Det är bara ett gammalt kort. - Jag minns den kvällen.
14 år sen. Kvällen då "Slushy"-incidenten inträffade.
Jag spillde ut min dryck över hela din systers klänning.
- Det var då hon började hata mig. - Kvinnor... Vad ska du göra?
Kärleken till henne är ingen hemlighet.
Jag trodde att hon var den rätta, men hon tycker att jag är en idiot.
Det gör hon inte alls.
Idioter! 50 miljoner yen!
- Ni spenderade 50 miljoner yen. - Kimiko! Vad gör du här?
Jag arbetar här. Jag gör ditt jobb. Jag skyddar företagets tillgångar.
- Jag ökar värdet för era aktieägare. - Du gör ett toppenjobb.
Det är inte tack vare er.
"Hjältar uthyres"? Nio miljoner yen för en affischtavla?
- Det är "Ring Hiro". - Det har vi patent på.
Det här var din idé, eller hur? Banalt. Oansvarigt.
Det osar dig lång väg. - Ni får inte ett öre till!
Nu får det var nog!
Stapeldiagram...
Du ser, hon hatar mig, och allt började på nöjesfältet.
Varför har du kortet där?
Inte av nån särskild anledning.
En klient!
Hur kan vi stå till tjänst?
Det här är enhet 5-9. Vi är 12 kvarter bort, vi tar det.
Tar det? Vi kommer ingenstans här.
Du har rätt.
- Jag springer dit. - Du hinner aldrig dit till fots.
Jag är uppvuxen här. Det finns alltid en genväg.
Hej, jag är här för att rädda dig.
- Hallå, Claire! - Hej!
Jag är så uppspelt. Om du klarar provet, kommer vi att gå i samma klass.
Vi ska peppa varandra.
Se inte det här som en tävling. Det handlar om systraskap.
Jippi...systraskap.
Det här är intagningsprovet till linjär algebra 170. 35 personer får äran-
-att gå den här kursen. Resten får försöka igen nästa termin.
Ni har 45 minuter på er att lösa den här ekvationen.
Skriv ner hur ni tänker.
- Är det här ett skämt? - Jag vet, det är så lätt.
- Mår du dåligt? - Nej, det är bara lite varmt här inne.
- Vart ska du? - Det här är inget för mig.
Där är han ju.
Du vet den där gravida kvinnan. Hon födde tydligen tvillingar.
Hon döpte dem båda till Peter.
Den gravida kvinnan heter Kristy... och hon fick två flickor.
Hon döpte dem till Haylie och Katie.
De är fortfarande här. Du borde gå dit, de ville tacka dig personligen.
Du räddade tre liv på egen hand. Jag skulle sväva på moln om det var jag.
- Det gör jag. - Det ser inte så ut.
Vad är det med dig?
Hade jag kommit 30 sekunder senare, hade hon och hennes barn varit döda.
Jag måste bli snabbare.
Du kom dit omänskligt snabbt. Jag anser att det var ett mirakel.
Ett mirakel?
- Vi ses i morgon. - Vänta, vart ska du?
- Jag ska jobba skift, James är sjuk. - Jackson har redan hoppat in för honom.
Det finns ett liv utanför det här.
Jag och några grabbar ska gå ut. Kom igen, häng med oss.
Nej, tack. Vi ses i morgon.
Där uppe. Muffin Man kommer inte ner.
- Kan ni hjälpa honom? - Ett ögonblick.
Är vår första klient en katt?
Du får ta hand om den här, Ando.
Här hjälper det inte att stoppa tiden.
Jag kan inte heller göra nåt. Jag skulle döda katten.
Jag skulle skrämma slag på flickan.
Du har rätt.
Vi får göra det på det klassiska viset.
Vi kan rädda din katt. Min vän klättrar upp och hämtar henne.
- Gör jag? - Är det säkert?
Självklart.
Lycka till!
Kom här, kissen...
Så ja...
- Duktig kisse. - Han gillar inte främlingar!
Allt får man göra själv.
Jag antar att du har läst tidningen. Alla fyra jobbade i byggnad 26.
Det var hämndmord, och vi vet båda att det var Tracy Strauss.
- Hon kommer nog snart efter mig. - Eller Nathan.
Därför ska du sluta lata dig och verkligen agera den här gången.
Det har gått sex veckor, Noah. Du har fått tid att ordna upp ditt liv.
- Nathan säger att du inte svarar. - Du menar väl Sylar, eller hur?
- Allt går enligt planen. - Planen? Vilken plan?
Vi hade inget val. Matt Parkman gjorde Sylar till Nathan, du var med på det.
Jag tog ett känslomässigt beslut, men det var fel.
I 50 år har Firman undvikit känslor.
- Jag kan knappt se honom i ögonen. - Se bara till att få igång Firman.
Kom ihåg att det är du som ska ha en plan.
Jag vet inte det längre.
- Hur så? - Jag har förlorat min familj, Angela.
Du får ursäkta mig, men det är Claires första dag på college idag.
- Danko... - Tracy Strauss har visst besökt dig.
Men hur överlevde hon? Jag satte själv en kula i henne.
- Hon gick i tusen isbitar. - Is smälter.
Låt mig gissa...
- Det är ingen slump att du är här. - Jag är här...
...för att erbjuda en lösning på vårt gemensamma problem.
Vi dödar Tracy Strauss innan hon dödar oss.
Sist vi gjorde upp ett avtal, försökte du hugga mig med en spruta.
- Jag tror du är nästa på hennes lista. - Då är vi båda efterlysta.
Borde du inte gömma dig då?
Jag jagar fortfarande de här personerna. Jag hörde att du och familjen Petrelli-
-ska återuppta arbetet med just det.
Nej, då har du hört fel. Jag har bytt karriär.
- Börjar du få samvetskval? - Det är dags att börja om på nytt.
Personer som vi...
...börjar inte om på nytt.
- Jag är inte som du. - Hon kommer tillbaka, det vet du väl?
- Du får nog klara dig själv. - Jag antar det.
- Nej, tack... - Du gjorde rätt.
Cheerleaders är väldigt subversiva. Du vill inte beblanda dig med dem.
- Jag har själv varit en. - Då vet du.
Var du också det? Du var inte det, va?
Nej, jag testade, men jag platsade inte i laget.
- De tyckte mina ramsor lät som glåpord. - Ja, det är ju inte bra.
- Jag är Gretchen Berg. Vem är du? - Jag är Claire Bennet.
Var kommer du ifrån?
Jag har varit i Kalifornien ett tag, men jag är ifrån Odessa, Texas.
- Verkligen? Jag är ifrån Austin. - Världen är bra liten.
- Du är väl inte den Claire Bennet? - Vilken menar du?
"Mordet-på-Union-Wells- i-Odessa"-Claire Bennet.
Känner du till det?
Att en cheerleader får huvudet avsågat? Ja, jag känner till det.
Jag skulle gärna vilja vara lite diskret med det där.
Om jag vore du, skulle jag byta namn på en gång.
- Det går säkert att göra via telefon. - Nej, de går inte.
- Jag har bytt namn tidigare. - Varför bytte du tillbaka?
Jag ville vara Claire Bennet igen. Jag tänkte att folk skulle glömma det.
Nej, Google är din fiende.
Jag måste ordna en sak.
Det var trevligt att träffas.
Du gjorde det! Du räddade Muffin Man!
- Ja, vi gjorde det. Varsågod. - Tack så mycket!
Ringa en hjälte är det bästa. Jag ska berätta det för alla.
Vad är det med honom?
Hiro?
Han bara skojar.
Hysteriskt.
Glöm inte att ringa en hjälte... och berätta för dina vänner!
Vakna nu, Hiro.
Vad har du gjort med mig, mamma?
Det tog mig en halvtimme att komma hit.
Förlåt... Varför är jag så ohyfsad?
Du är förtjusande som vanligt.
- Vi är framme, miss Petrelli. - Tack, Alfred.
Vad har du gjort med mig?
Det tog mig en halvtimme att komma hit.
Förlåt... Varför är jag så ohyfsad? Du ser förtjusande ut.
Som vanligt.
Mår du bra, mamma?
Ja. Jag bara oroar mig för Firman.
Jag är orolig för att Noah kan tveka. Han har varit väldigt förvirrad.
Jag ska prata med honom.
- Gillar jag sushi? - Ditt val. Jag gillar italienskt.
- Det är intressant. - Livet? Allt handlar om nya horisonter.
- Det håller en från att bli gammal. - Exakt.
De senaste veckorna har jag funderat en hel del.
Jag känner att det finns en massa...
Jag vet inte, mamma.
- Det sker en massa förändringar. - Gör det? Hur kommer det sig?
Tittar jag tillbaka på mitt liv så känns det inte som det är mitt liv.
Verkar det vettigt?
Självreflektion...
Händer när man når 40, tillsammans med en massa andra otrevliga överraskningar.
Jag menar allvar, mamma.
Titta på hur jag har varit som far...
...och bror.
Och son för dig.
Du har varit bra med tanke på omständigheterna.
Nej... Jag har varit en åsna.
Men jag ska ändra på det.
Jag ska ta kontakt med alla i mitt liv som är viktiga, och den här gången...
...ska jag bli ett bättre jag.
Okej, Nathan.
Du har ett stort, viktigt och stressigt liv. Och det medför förvirring.
- I din ålder känner man sin dödlighet. - Det är det. Jag känner mig inte dödlig.
Jag känner mig oövervinnlig.
Det är en medelålderskris. Här är mitt förslag.
Gå och köp dig en stor, dyr sportbil och en yngre kvinna med låg moral.
Det gjorde din far, och det fungerade.
Vad skulle jag vara utan dig?
Jag ska gå och svara.
- Ja. - Kriminalare Parkman?
Angela Petrelli.
- Jag bad dig att aldrig ringa mig. - Vi har ett problem.
- Vad för problem? - Det du gjorde för sex veckor sedan.
När du och Bennet tvingade mig att leka Gud?
- Sylar börjar träda fram igen. - Det är för att han är Sylar.
Nej, Sylar försvann när du förvandlade honom till min son.
- Jag såg dig göra det. - Varför ringer du mig då?
Du måste fixa det. Du måste...uppdatera det du gör.
- Exakt hur? - Radera hans minne igen.
- Det är det du gör. - Nej, jag har slutat med det.
Sen den dagen känns det som nåt kom in i mig och jag kan inte få ut det.
Jag började se saker så jag slutade. Jag är färdig. Jag slutar.
"Slutar" existerar inte, kriminalaren.
- Inte för sådana som oss. - Prata för dig själv.
Sylar kan träda fram när som helst. Vill du inte fixa våra problem?
Det är inte våra problem. Det är ditt problem, så...
...lycka till med det.
Ärligt så tror jag att hon kan vara över medelstudenten om hon gör sitt bästa.
- Claire. - Hej, du kom.
Ja, förlåt att jag är sen. Jag hade lite problem med bilen.
Och Annie fångade upp mig.
- Gjorde hon? - Då ses vi på The Mixer i kväll.
Jag har hört att de har Guitar Hero 3. Så förbered dig på en match.
- Trevligt att träffas, mr Bennet. - Detsamma.
- Så Annie fångade upp dig. - Du kanske kan-
-ta algebrakursen nästa termin.
Det är troligen den minst intressanta delen av min dag.
- Varför? - Jag blev igenkänd som en överlevare-
-från massakern i Odessa.
- Mitt namn blev det. - Jag är ledsen.
Du borde kanske inte bytt namnet till Bennet igen-
-men man hittar sig själv på college. - Jag vill inte låtsas vara nån annan.
Jag vill bara vara Claire Bennet, Noah Bennets dotter.
Annie frågade vad min pappa jobbade med. Och jag berättade faktiskt sanningen.
Jag sa att du jobbade för regeringen, men ändå.
Och jag gillar att berätta sanningen.
Tänk om mitt sätt att hitta mig själv, är genom att berätta sanningen?
Kanske inte hela sanningen. Var försiktig, raring.
SULLIVAN BROS. NÖJESFÄLT
Då så, Lydia.
Visa mig vem han är.
Han heter Danko.
Emile Danko.
- Du ville träffa mig, Sam. - Jag vill be dig om en tjänst, Edgar.
- Kan du inte skicka nån annan? - Du har unika färdigheter.
Det du sa imorse om befrielse... Jag hoppas att allt det här är möjligt.
Ja, men jag sa inget om vår hämnd.
Det är där han kommer in.
Men jag har bara dödat när jag absolut var tvungen.
De har passerat gränsen, inte vi. Jag vill att du går till honom-
-tar tillbaka kompassen och dödar den jäveln.
- Det är vad Joseph hade velat. - Joseph finns inte här längre.
Förlåt mig.
Det är sista gången jag ber dig. Jag lovar.
Jag trodde att jag var den enda som slapp undan.
Nej. Du är bara nummer fem.
Fem är mitt turnummer. Eller brukade vara.
- Har den fortfarande tur? - Jag har inte bestämt mig än.
Jag såg dig gå i tusen delar, och nu är du här. Det är ett läckert trick.
Det var inget trick.
Jag kände mig själv splittras.
Smälta...
Sen flöt alla delar av mig ihop igen med en sammanhängande tanke...
- Att döda er alla. - Det är det jag inte förstår.
- Jag tror inte att du är en mördare. - Det är precis det jag är.
Resten av mig har ni tagit bort.
Jag kan hjälpa dig med att återfå ditt liv.
Hur? Danko vill se mig död.
Om jag kan få Danko till att bli ointresserad av dig då?
- Varför vill du göra det här för mig? - 20 års jakt och övervakning-
-och jag har aldrig hjälpt...
...nån av er.
Vi kanske båda söker befrielse.
Vad säger du?
Ska vi bestämma det?
Du önskar säkert att det var så lätt.
Jag fick ditt telefonsamtal. Ändrat dig angående Tracy Strauss?
Nej. Jag kom för att få dig att ändra dig.
Ledsen. Jag ska döda henne.
Om jag så måste suga upp henne i en våtdammsugare.
Hon mördade fyra av mina män. Hon är en mördare.
Jag rekommenderar dig att släppa det här.
Du sa att såna som vi aldrig börjar om. Jag erbjuder dig chansen till just det.
Se det som en permanent semester, tilldelad av den amerikanska regeringen.
- Inte intresserad. - Inte acceptabelt.
Jag vill att du glömmer Tracy Strauss.
Alla vill vi ha saker, Bennet. Och jag kommer att få det jag vill.
Det är Peter. Lämna ett meddelande. Återkommer så fort jag kan. Tack.
Jag har lämnat...
Jag har lämnat tre meddelanden. Du måste ringa mig.
Någonting händer med mig, och du är nog den enda som förstår vad det är.
Det är...
Ring mig bara. Snälla.
- Vem fan är du? - Du vet exakt vem jag är.
De har skickat dig för att hämta tillbaka det.
- Han fick dig att glömma. - Vad sa du?
Det är inte värt det.
- Vem är du? - Du tog nåt från oss.
- Nu ska jag ta tillbaka den. - Du kommer aldrig att hitta den.
Det gör jag nog.
Förlåt för det där med "Morden på Union Wells"-grejen.
Det var så skandalöst och jag blev ivrig.
Be inte om ursäkt. Det kändes konstigt att prata om det-
-eftersom jag aldrig fått göra det förut.
- Låtsas du att det aldrig hände? - Nej, jag försöker börja om mitt liv-
-och tänkte ta det jag gillade med mig, och lämna resten bakom mig.
Så spelar man Guitar Hero. - Claire! Kom hit!
Du och jag. Dags att spela! Kom nu!
Vem är hon? Hon är hemsk. Hon har spelat hela kvällen.
- Det är min rumskamrat. - Kom nu, det är vår tur.
Jag skulle spela med Gretchen.
- Vet Gretchen hur man spelar? - Nej, men Gretchen bryr sig inte.
Din motståndare ska höja ditt spel, inte sänka det.
Eftersom ingen av oss vet vad vi gör, ligger vi på samma nivå.
Det här kommer att bli riktigt dåligt.
Jag fick en.
Det måste bli bättre för varje sekund.
Hiro...? Hiro!
- Du är tillbaka. - Vad menar du?
Vad hände? Var är katten?
Nåt gick fel med dina krafter.
Istället för att stoppa tiden, stoppade tiden dig.
Du har näsblod.
Något är väldigt fel. Jag tar dig till läkare nu.
- Nej, jag behöver ingen läkare. - Men du måste. Jag insisterar!
- Jag har redan träffat en. - Har du?
För näsblodet? Huvudvärken?
- Varför sa du ingenting? - För att det är inga bra nyheter.
Nå...vad sa han?
Jag är döende, Ando. Jag kanske går bort snart. Jag vet inte.
Det kan inte vara sant. Det måste finnas nåt vi kan göra.
Du kan åka tillbaka i tiden. Du kanske kan undvika det som hände dig.
- Jag kan inte resa i tiden mer. - Då måste du försöka mer.
Det måste finnas en tid när allt det här började...
Fotografiet... Det var den kvällen. På nöjesfältet.
Kommer du ihåg? Det fanns en spåkvinna.
Hon spådde mig... "Du kommer att bli en mäktig hjälte."
- Ja. - Från den stunden-
-har jag ägnat mitt liv till att bli en hjälte.
- Om hon aldrig spår dig då? - Då skulle det vara annorlunda.
Därför får det aldrig hända! Jag får aldrig ändra det förflutna.
Alla vet hur farligt det är. Det är mitt kodex.
Det kan du stoppa upp nånstans.
Jag är ledsen, Hiro. Hiro...!
- Vad hände? Du fastnade igen. - Jag är inte säker.
Jag tror att jag var tillbaka på nöjesfältet. Och...
TOKYO, JAPAN FJORTON ÅR SEDAN
Hur gjorde jag... Vad hände? Var är jag?
NUTID
Vem är han?
Han heter Hiro Nakamura. Han var här på nöjesfältet.
- Hur länge sedan? - 14 år sedan.
Tack, Lydia. Det får räcka så länge.
Ska vi verkligen sluta flytta, efter alla de här åren?
Ja, det är på tiden.
Hör på...
Jag vet att du är svag. Men du måste göra det en gång till.
Jag tror att vi har hittat nån som kan fixa det förflutna.
Bra nyhet, Samuel.
- Du måste skicka tillbaka mig. - Hur långt?
14 år.
Jag såg inte att du hade lämnat festen.
Då är du väl fortfarande där.
Och du lämnade fönstret öppet.
Matty...!
Gömmer du dig igen?
Var är Matty?
Hej, pappa.
Jag vill ha tillbaka min kropp.
- Sätt ner honom är du snäll. - Stackars pappa.
Han ser ganska rädd ut, eller hur? Kan du säga: "Flippa ur"?
Jag förstår inte. Hur kan du vara här?
Jag är en del av dig. Vad du än gjorde höll jag mig kvar inne i ditt huvud.
- Så du är inte äkta? - Hur kan jag då hålla ditt barn?
Sätt ner honom.
Inte förrän du ger mig vad jag vill ha. Du gjorde nåt med mitt sinne.
Därför är jag här. Var är min kropp?
- Sätt ner honom så pratar vi om det. - Berätta.
Här kommer mamma. Ta emot...
- Mår du bra? - Ja.
- Det lät som om han grät. - Han sover.
- Hur är det med dig? - Jag är nog bara trött.
Kom och lägg dig igen.
- Hallå? - Jag måste ha ringt fel.
- Vem söker du? - Sandra... Bennet.
Hon finns här. Vänta. - Sandra!
Hallå...?
- Sandra? - Nej, det här är Tracy.
Det var inte jag som gjorde det.
Vad hände? Var är jag?
Åh, nej!
Jag måste ha rest i tiden. Jag måste tillbaka.
Ursäkta. Kan du fotografera oss?
Visst...
- Tack. - Det var så lite.
Känner jag dig? Du verkar bekant.
Jag har väl ett sånt ansikte.
Jag vill ha en slushy. Vi köper en.
Det var här jag fick mitt öde. Det måste vara nåt slags test.
Jag kan inte ändra mitt öde. Det går inte.
Tillbaka hem, nu!
Min tid, nu!
- Vill ni prova lyckan? - Nej, tack.
Vad har du att förlora, Hiro?
Känner jag dig?
Mitt namn är Samuel. Vi kommer nog att bli goda vänner.
Hade din rumskompis självmordstankar? Nertyngd, låg självkänsla?
Möjligen för hög självkänsla. Hon var högpresterande och älskade sig själv.
- Inte enligt självmordsbrevet. - Vilket självmordsbrev?
- Det här låg på hennes kudde. - Nej, det gjorde det inte.
- Det kan ha varit nåt du har förbisett. - Jag minns hur skrynklig kudden var-
-och att det inte fanns nåt självmordsbrev. Det låg inte där.
Ta ut dem härifrån.
- Var hon högpresterande? - Hon kunde ändå inte ha skrivit det-
-efter sin död. Hon skulle inte göra det.
Hon slog alla i Guitar Hero. Det här var inget självmord.
Kan hon ha blivit mördad? Varför skulle nån vilja döda din rumskamrat?
- Jag vet inte. Det är väl ditt jobb? - Ja, det är det.
Tack för din hjälp, miss Bennet.
- Var är han, Ando? - Vem då?
- Min bror. Ni är ju alltid tillsammans. - Jaha, han. Han gav sig av.
- Jag såg aldrig när han gav sig av. - Han kanske...gömmer sig.
- Hiro! Var är du? - Tala om var min bror är!
Sanningen?
Han hamnade ur tid och rum. Han är nog på ett nöjesfält, 14 år tillbaka i tiden.
Varför ens bry sig?
- Så du är tidsresenär? - Ja. Hur kunde du veta det?
Jag har en gåva, Hiro. Precis som du.
Vad gör du här? Kan det ha att göra med den där unge mannen? Är det du?
Ja, men jag kan inte ingripa.
Det var här det startade. Här blev jag härskare av tid och rum.
Ingriper jag, blir jag ingen hjälte. Cheerleadern dör och New York exploderar.
- Det blir som fjärilseffekten. - Det vore illa.
Jag gjorde det!
Det finns säkert fjärilar som kan förändras. Låt resan vara lärorik.
Det förflutna kan inte förändras. Allting hör ihop.
Inte allt. Om du vill ändra en sak. Det är allt. Ändra bara en sak.
Du har en sällsynt gåva, Hiro. Du kan rätta till dina fel.
Är det inte nåt annat du vill ordna?
Slushyhändelsen! Det var mitt fel.
Jag stötte ihop med Ando och fick honom att spilla sin drink över Kimiko.
Det var då hon började avsky honom.
Nu kan du göra dem lyckliga. Du har kraften.
Nej, jag har bestämt mig för att aldrig ändra på...
Det finns saker i världen som är fel. Du kan rätta till dem. Du har kraften-
-och vi har en ljus framtid tillsammans. Du behöver bara ta en chans.
Min ballong!
Åh, nej...
Mår du bra, Hiro?
- Vad hände? - Jag var tillbaka på nöjesfältet.
- För 14 år sen, när allt hände. - Räddade du ditt liv?
Nej, jag kunde inte ändra på det.
Om jag inte hade haft mina krafter hade många människor dött.
- Gjorde du inte nånting? - Inte precis.
- Har nåt förändrats för dig? - Allt är som vanligt.
Ingenting alls?
- Nej. - Hur är det med Kimiko?
En miljon yen per månad. Det är din nya hyra. Du måste betala för ditt kontor.
Jag vill ha en handpenning. Den ska vara på mitt kontor i morgon.
- Du är för hård mot honom. - Det är du som är för snäll.
Jag gjorde det!
Danko och jag pratade i hallen. Plötsligt var han död. Han är ute efter mig.
Jag hade tur. Vattensaken var en ren instinkt.
Vad gör du här, Tracy? Jag skulle ta hand om Danko.
Jag kunde inte låta det vara. Om jag kunde lita på dig.
Det här är mitt liv. Jag ville veta.
Du hade gjort det du lovade. Han visste inte vem jag var.
Jag tänkte: lev livet. När jag gick kom en kille...
- En kille med knivar? - Han var snabb. Ruskigt snabb.
Definitivt en av oss... En sån som jag.
- Vet du varför han ville döda Danko? - Han letade efter nåt.
Det kan ha varit hämnd. Danko hade många fiender.
Det handlade inte om hämnd. Titta på såren.
De är mot magen. Om jag velat hämnas hade jag siktat på halspulsådern-
-eller hjärtat. Du hörde nog rätt.
- Mördaren letade nog efter nåt. - Det var annorlunda.
- Jag tror att jag har hittat det. - Vad är det där för nåt?
- En nyckel. - Till vad?
Det är en bra fråga.
Kom, Matty. Du kan göra det. Visa hur duktig du är.
Bra gjort, jag har honom. Det brukar ta längre tid att ty sig till främlingar.
Roy är ingen främling. Han har levererat vatten till oss sen Mattys födsel.
Vad tiden har gått fort. Tiden flyger iväg, eller hur, Janice?
Kylsystemet är trasigt. Jag kommer förbi senare och lagar det.
- Tack, Roy. - Inga problem.
- Vadå? - Janice?
- Jag heter det. - Mrs Parkman. När jag körde ut vatten-
-var vi professionella. Pizza eller vatten. Det har ingen betydelse.
Jag är lite sur över att han var här och inte jag.
Jag trodde vi hade lämnat det bakom oss.
Ja, det har vi. Förlåt.
Vänta. Du är trött. Du har sovit dåligt.
- Jag snarkade mindre förut. - Jag är orolig över dig.
Det är jobbet. Jag har ledtråd på narkotikaligan. Bara namnet fattas...
- Blir det lättare om du läser tankar? - Jag håller inte på med det längre.
- Jag har slutat med det. - Jag vet. Jag är stolt över dig.
Jag är bara orolig över att det tar över.
Jag har det under kontroll.
Hej, Peter. Kan vi pratas vid en stund?
- Vill du ha nåt att dricka? - Ja, tack.
- Vad fint du har fått till det. - Tack. Vatten eller senap?
Vatten blir bra.
- Vad har du sysselsatt dig med? - Jag fick tillbaka mitt gamla jobb.
Ambulansen.
Det måste hålla dig upptagen. Din mor har inte sett till dig på länge.
Det här är fantastiskt. Är det här bara du? Använder du krafter?
I mitt yrke hjälper det att vara... stark, rörlig.
...olycka på, 23:e och... - Tack, dr Suresh.
- Det är en ganska behändig kraft. - Vad bra för dig.
En av oss måste väl göra rätt för sig.
- Vilket betyder...? - Du, jag, min familj, Firman.
Vi har ju inte varit bra medborgare.
Det är en ganska stor börda för en att bära.
- Du sa att du ville prata. - Ja.
Danko är död. Dödad...på grund av den här.
- En nyckel? - Den leder till ett bankfack.
Den som dödade Danko väntar förmodligen-
-på den som kommer med nyckeln.
Jag behöver nån jag kan lita på.
Han kan överfalla mig var som helst, och jag skulle inte fatta vad det var-
-för att han är supersnabb och han gillar knivar.
Hur snabb då?
- Tack för att jag fick stanna. - Jag skulle aldrig lämna dig här.
Annies föräldrar kom förbi igår. Tänkte att de ville veta om självmordsbrevet.
Du sa ingenting, va?
Nej, men de har väl rätt att få veta?
- Om det var jag skulle du vilja det. - Brevet är inte din angelägenhet.
- Låt polisen ta hand om det. - Det är sant.
- Välkommen tillbaka. - Hej, Gretchen, det här är mamma.
Bisarrt, eller hur? Du sa visst att du inte såg nåt självmordsbrev.
Vad tror ni, mord eller en hemsk olycka?
- Claire kan ha misstagit sig om brevet. - Såg du det eller inte?
Inte med en gång, men det var mörkt. Jag kanske missade det.
Självmord? Tjejen hade ju ett mål.
Vem stakar ut sina kommande 50 år, och sedan slänger sig ur ett fönster?
- Jag borde gå. Mår du bra? - Ja, tack för allting.
Kom ihåg, ett nytt liv, en ny början.
Hej då. - Trevligt att träffas.
Så...det är mord, eller hur?
Hur bevisar vi det?
- Kommer han att dyka upp? - Det känns bättre med dig här.
Ja, det gör det säkert.
Får jag göra ett yttrande?
Du borde tänka över hur du lever ditt liv.
- Var kom det ifrån? - Jag såg polisradion och alla artiklar.
Du räddar liv och vet precis. Du vet säkert vad alla heter.
- Och? - Vet nån ditt?
Det är inte nyttigt att leva ensam. Inga förbindelser till nån.
Lita på mig. Jag är bevis "A".
Förr satte jag jobbet framför familjen, och nu är mina barn i skolan-
-och jag äter flingor till middag och en konstig man svarar i min frus telefon.
Jag menar att jag är ensam. Och så vill du inte leva.
Varsågod, mr Danko.
Jag väntar på dig utanför.
Vad vann vi?
En kompass. Blev Danko dödad för en kompass?
En trasig kompass.
Ja, vi behöver en stund till.
Den tillhör inte dig.
- Han har krafter. - Jag fixar det.
Vad i helvete.
- Vad hände? - Jag vet inte. Han drog.
Han andas fortfarande.
Tack så mycket, doktorn.
- Hur går det för honom? - Han hämtar sig.
Jag förstår inte varför Danko tyckte att det här var värt att dö för.
Får jag se?
Hallå där.
- Vad gjorde du? - Ingenting.
- Den verkar bara fungera för dig. Här. - Nej!
Det kan vara en ledtråd. Du såg honom. Det kan finnas andra som honom.
Äntligen är mitt liv på rätt spår.
De senaste sex veckorna har jag räddat 53 människor.
Jag är med dig en timma och en oskyldig kille blir nästan dödad.
Ju längre jag är ifrån dig, ju gladare kommer jag att bli.
Han mördade Danko. Han dödade nästan oss för den här.
Varför ger du den inte till honom?
Kolla här... Mitt liv är enkelt. Jag förstår det.
- Saker behöver inte bli komplicerade. - Varför följde du med mig då?
Förmågan - den gör mitt jobb bättre. Den, där jag faktiskt räddar folk.
Det här är väl farväl. Jag önskar dig alla lycka, Peter.
Tack, Noah.
Ring din mamma.
Principer och tillämpning, Spitz och Fishers undersökningar om döden.
Knights rättsmedicinska patologi med betydelsefulla tillägg.
- Fick du de från mordbokhandeln? - Finns det ett sånt ställe?
Går du inte lite överstyr?
Vill du inte bevisa att din rums- kamrat blev utkastad från fönstret?
Jag vet vad "utkastad" betyder.
Bli inte arg för att jag använde det.
Har du hört talas om: "Hoppa, knuffa, falla"-testet?
Det är när poliserna tar en docka och kastar-
-ut den genom fönstret för att se hur den landar.
Jag såg det på "Crossing Jordan".
Om du faller...åker du rätt ner. Hoppar du, kommer man lite längre.
Men om du knuffas...
Ursäkta.
Vi behöver bara en docka med Annies storlek och vikt.
Du kan inte mena allvar.
Vi kanske kan sno ett lik från skolan. Vad är det? Brottet har inget offer.
- Nu ska vi inte spåra ur. - Varför inte? Det här är mord!
Kanske det, men jag försöker inte att bli utstött innan mitten på terminen.
Det är redan för sent, Claire. Var får vi tag i en död kropp?
Hej, jag heter Matt. Det är sex veckor sen jag använde sist. Och...
...jag känner mig förvirrad.
När jag använde... var jag helt självisk.
Jag tänkte inte på vad jag gjorde mot andra...
...och hur jag kunde skada dem.
Ursäkta mig. Menar du som du gjorde mot mig?
Hejsan. Jag heter Sylar.
Det har gått sex veckor sen jag såg min kropp, och jag vill ha tillbaka den!
Senaste tiden... har jag sett de här...spökena.
Saker har poppat upp från mitt förflutna och plågar mig.
Tror du verkligen inte att du kommer att använda dina krafter mer?
Du skulle nog inte ens klara dig en dag.
- Jag kan inte få bort bilderna. - Du är svag! Du är naiv!
Jag kan nog få dig att använda dina krafter! Jag kan få dig...
...att använda dina krafter.
- Jag är ledsen. - Mår du bra?
Ser han ut att må bra, allvarligt?
Titta på honom. Tio kilo övervikt. Blodtrycket är skyhögt.
Han är som en hjärtattack som bara väntar på att få inträffa!
Vi kan väl fortsätta... Vem står på tur?
Du och Kimiko. Blir det bröllopsklockor snart?
Nån dag kanske.
Vad är det som är så roligt? Vi har ju varit ihop i flera år.
Nej, det har ni inte alls. Hon brukade hata dig.
Jag fick det att hända. Jag är skälet till...att ni blev kära.
Vad snackar du om? Vi blev kära på nöjesfältet.
Vi kysstes första gången i pariserhjulet.
Det hände aldrig, för...du spillde Slush Puppy på hennes favoritklänning.
På grund av mig. Men jag fixade det. Jag rättade till det.
Nu, är du glad.
Det är mitt uppdrag.
Jag måste tillbaka och rätta till felen jag har begått i mitt liv.
Men Hiro, du är döende. Och du kan inte kontrollera dina krafter.
Desto mer skäl att dra härifrån! Varje dag är en gåva, Ando.
Kom igen!
Jag ska se om jag kan få honom att snacka.
- Du verkade lite hängig på mötet. - Nej då, jag mår bra.
- Är du säker? - Jag har det under kontroll.
En dubbel mockakaffe. Du ser ut att behöva det.
- Det är okej. Inga förbehåll. - Jag är inte intresserad.
Vi kan väl göra det här lätt? Två grabbar som pratar, kom igen.
Jag fattar. Du är den snälla polisen. Vad ironiskt.
Vi behöver ett namn. Din leverantör. Ger du oss det namnet-
-så går du fri. - Han är en lögnare.
Varför tittar du på min panna?
Står det "klantskalle" eller nåt? Du får inget namn.
Behöver du bara ett namn? Det måste ju finnas i hans hjärna nånstans.
- Jag sysslar inte med sånt längre. - För att du är beroende?
- Lämna mig ifred. - Läs hans tankar, Matt.
Jag kan hjälpa dig. Jag kan ta ut en bit av hans skalle i processen.
- Vad är det med dig? - Ta det från honom!
- Nej! - Låt mig vara.
Inte undra på att din fru har sex med vattenkillen.
Hon har redan bedragit dig-
-och vi vet båda två att det Janice behöver är en riktig man.
Nån som inte är rädd för makt. Nån som vet vad han ska göra med den.
Jag har kontroll. Och inte du, din jävla idiot!
Keppler. Han heter Keppler. Han bor i Long Beach.
Låt mig bara vara.
- Var det skönt att vara ledig? - Ja, jag fick mycket gjort.
- Är allt bra? - Ja. Bara bra.
Är det musselsoppa? Det luktar gott. Var köpte du den?
På ett ställe som heter Legal Sea Food. Jag ordnade en åt dig också.
- Det har jag aldrig hört talas om. - Det ligger i Boston.
- Hur fick du hit den? - Jag känner en kille.
Det är partnern jag älskar.
Alla lediga enheter, kod tre, femte och Lexington.
Bry dig inte om det. Vår rast är slut om fem minuter.
Peter?
Noah?
Håll ut.
Han tog kompassen.
Hej. Hur är det med dig?
Det ser värre ut än vad det är.
När du ringde, kände jag att jag var skyldig dig det.
Du vet nyckeln inuti Danko?
Det visade sig att den ledde mig till en...trasig gammal kompass.
Din vän med knivarna tog tillbaka den i alla fall.
- Tänker du ge dig av efter honom? - Jag vet inte.
Jag föredrar det gamla sättet att ta hand om affärer på. En av mig, en av dig-
-det här nya sättet känns bara så...
...farligt... att försöka stoppa dem ensam.
Han med knivarna kanske är som jag...
De försöker bara att få tillbaka sina liv.
Man kanske inte ska stoppa dem utan att komma på ett sätt att hjälpa dem.
Ja, kanske det.
- Varför ringde du? - Jag kan inte ringa min fru...
Min...före detta fru.
Och jag ville inte oroa Claire, så jag...
- Jag... - Jag förstår. Du vill inte vara ensam.
Förmodligen inte.
- Vad är det i påsen? - Ingen aning. Vad är det för nåt?
- Musselsoppa? - Nån verkar bry sig om dig.
Vill du ha lite? Det räcker och blir över.
Har du en extra sked?
Hej, grabben.
Du behöver inte pressa ihop den, du vet nog inte hur stark du är.
Hej, älskling. Roy fixade varmvattnet.
Var allt bra på jobbet?
Ja, ytterligare en anmärkningsvärd dag. - Du, Roy?
- Jag kan följa dig ut. - Visst. - Vi ses på tisdag, Janice.
- Tack, Roy. - Hej då, Matty. Sköt dig nu.
- Har du en egen familj, Roy? - Nej. Kanske nån dag.
Tack för att du fixade varmvattnet och allt, men...
Det måste vara tufft för en ensamstående mamma, eller hur?
Hon är inte singel längre.
I morgon, ska du be om en ny rutt-
-och du kommer aldrig att komma hit igen.
Jag ska ta en ny rutt. Då är väl det här hej då.
Hej då, Roy.
Tagen på bar gärning.
Hoppa, knuffa, falla.
Hon tog väl livet av sig.
- Du gjorde mig orolig. - Det var svårt att få tillbaka kompassen.
Jag stötte på en med krafter.
Pratade du med honom?
Jag fick inte chansen.
Lydia säger att du har hittat en annan tidsresenär. En som kan ersätta Arnold.
Jag gillar inte det ordet.
Du kan inte ersätta familjen.
- Men den kinesiska killen? - Japansk.
De har satt honom på den rättfärdiga stigen...
...men han kommer att komma tillbaka till oss.
- Vad gör vi nu? - Vi samlar ihop resten.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Incubator, memnock, FRiEND och St1gge